מצבי חירום, איום ואסון מוגדרים כמפגש בין תופעה קיצונית (טבעית או אנושית) לבין בני אדם. אנשים עם מש”ה (מוגבלות שכלית התפתחותית) נמצאים בסיכון מוגבר לפתח תסמינים נפשיים והתנהגותיים בעת מצבי חירום.
מצבי חרום מהווים אתגר רגשי ומקצועי לאנשי הצוות בדיור החוץ-ביתי. במצבים מאיימים אלה אנשי הצוות, נדרשים להתמודד הן עם האתגרים הנפשיים, החברתיים והתפקודיים שלהם עצמם והן עם הצרכים הרגשיים, החברתיים והתפקודיים של הדיירים המזדקנים.
מוגבלות פיזית עלולה להקשות על התפקוד במצבי חרום ובכך להגביר את התלות של האנשים המזדקנים עם מש”ה באנשי הצוות, אנשים עם מש”ה קולטים ומרגישים את האווירה סביבם, את הלחץ, החרדה והבלבול המתלווים למצבי חרום.
שגרת חיים קבועה חשובה במיוחד לאנשים עם מש”ה, משום שהיא מעניקה תחושת ביטחון, וודאות ותחושת שליטה.
לכן, יש חשיבות עליונה לשמירה על שגרת חיים מוכרת, על סדר יום קבוע ופעיל תוך תיווך מציאות החרום והשינויים הנלווים לה.
מטרת תדריך זה לסייע לאנשי צוות להתכונן ולהתמודד עם הפן הרגשי-חברתי-תפקודי במצבי חירום בדיור לאנשים מזדקנים עם מש”ה באופן מעשי.
מסמך זה מבוסס על המחקר: “מציאות משותפת תחת איום: החוויה של אנשי צוות ואנשים מזדקנים עם מוגבלות שכלית התפתחותית בימי קורונה” שנערך על ידי פרופ’ יעקב בכנר, פרופ’ טובה בנד וינטרשטיין, ד”ר אלון זמיר, אונ’ חיפה, 2023
למחקר באתר קרן שלם>>
המחקר נערך במימון של קרן שלם.